dilluns, 20 d'octubre de 2003 >
M'he comprat un mòbil
Escriptora
la crònica
EVA SANTANA.
.
Crec fermament en el progrés. Les coses s'inventen per fer-nos la vida més senzilla, perquè puguem ser lliures, cada cop més, perquè estiguem comunicats
![](http://www.vilaweb.cat/media/imatges/elpunt/imatges/2003/10/20/baixa/vista_5_f1a_1.jpg) +
Unes noies amb telèfon mòbil a Mataró. «Veus, ara mateix, si tingués un mòbil no caldria que estigués a casa esperant que em truquessin els amics per sortir», explica l'autora.
Foto:
EVA AGATA
|
De veritat que necessito un mòbil. Veus, ara mateix, si tingués un mòbil no caldria que estigués a casa esperant que em truquessin els amics per sortir. Podria ser a qualsevol lloc aprofitant el temps sense dependre d'ells. Aleshores, si no em truquessin, jo no tindria la sensació d'haver desaprofitat tota la tarda, sinó ben al contrari, estaria contentíssima d'haver anat d'exposicions o a passejar i quan em truquessin, si em trucaven, ja hauria tingut un dia ple d'emocions d'aquestes de cap de setmana -fer la «L» Rambla-carrer de Mar vint-i-cinc vegades seguides i coses d'aquestes que t'omplen la vida-. No hauria d'estar asseguda, mirant el telèfon fixament, un dissabte a la tarda.
Crec fermament en el progrés. Les coses s'inventen per fer-nos la vida més senzilla, perquè puguem ser lliures, cada cop més, perquè estiguem comunicats. Explico tot això a la Glòria, argumentant-li per què he decidit comprar-me un mòbil. Ahir mateix, li dic jo, havia d'anar al supermercat però pensava que em trucaria en Sergi i no volia de cap manera que li saltés el contestador perquè no m'hauria deixat cap missatge i li hauria fet la impressió que jo no hi era, quan en realitat només havia de ser fora de casa deu minuts. Doncs no vaig anar al súper i em vaig quedar sense sopar esperant que truqués. O, què sé jo, no cal que el qui et truca sàpiga on et trobes, en realitat, pots dir-li que ets a la feina, si et convé, i ser a qualsevol altre lloc i això, Glòria, en segons quins casos pot ser un avantatge. No trobes?
M'he comprat un mòbil. Quan he arribat a casa he desempaquetat la caixa amb totes les instruccions i l'he connectat. He trucat a la iaia perquè em truqués, volia veure com sonava. Avui m'havia de trucar en Sergi i he sortit de casa amb el mòbil a la butxaca. He anat a fer un tomb pel carrer de Mar. No m'ha trucat. De fet, em deu haver trucat just quan era al metro perquè com que el telèfon estava fora de cobertura li ha sortit la bústia de
veu. No se m'ha ocorregut suposar-ho i he sentit el seu missatge passades les onze de la nit, massa tard per fer qualsevol cosa i quan jo ja m'havia fet a la idea que no li interesso per a res, al Sergi.
Ahir a la nit vaig arribar a la casa de la costa tardíssim, passades les tres. Havia preferit viatjar de nit després d'anar a la festa que feia l'Enric a casa seva per poder-me despertar davant del mar. No hi tinc telèfon, allà. La bateria del mòbil era a punt d'acabar-se. Si l'endollava per carregar-lo m'havia d'esperar una hora, perquè no volia deixar la bateria endollada tota la nit. Si no la carregava, en Sergi em trucaria l'endemà al matí i li saltaria la bústia. També tenia l'opció de posar-me el despertador cap a les nou, llevar-me, connectar el telèfon perquè es comencés a carregar, tornar al llit i seguir dormint fins que em truqués ell. Vaig fer això últim però a un quart de deu ha estat la iaia qui m'ha trucat i m'ha despertat, i això m'ha tingut de mal humor tot el dia.
En Sergi no m'ha trucat aquest cap de setmana i per això estava segura que ho faria avui dilluns. I per això no he anat al cinema, com cada dilluns, perquè al cine haig de tenir el mòbil desconnectat. M'he quedat a casa mirant el telèfon fixament.
Avui he sortit amb en Sergi, finalment. Hem sopat en un restaurant petitó que hi ha a prop de casa on hi ha espelmes a cada taula i les cadires estan molt juntes i et toques amb els colzes amb la persona amb qui estàs sopant. Això m'agradava. En Sergi semblava disposat a tot, em mirava fixament i fins i tot un cop hem intentat agafar l'últim panet que quedava al mateix moment i m'ha tocat amb la punta dels seus dits. Aleshores ha sonat el telèfon. S'havia bloquejat el sistema central de computadores, a la feina. Tots els caixers automàtics havien quedat fora de servei i havia d'anar-hi immediatament.
Aquesta nit, quan he sortit del cine, no tenia el mòbil. He intentat recordar quan ha estat l'última vegada que l'he vist: abans d'entrar a la sala el tenia, perquè m'ha trucat la iaia quan era als lavabos. He descobert un forat a la butxaca de l'abric, per on deu haver caigut el telèfon. He trucat al Sergi des d'una cabina per dir-li que, per si de cas em trucava, que no tenia el mòbil, jo, que
em truqués a casa fins a noves ordres. Però en Sergi no hi era. No he trobat el mòbil i avui he sabut que en Sergi està sortint amb la noia que va trobar el meu mòbil. Que mira, es van caure bé a la primera telefonada.
|