Escola Valenciana, L’AMPA de l’IES Comarcal i FAPA-València es concentren a Conselleria per denunciar incompliments en la pràctica totalitat d’instituts valencians degut a que més del 35% del professorat no té capacitació.   

ESCOLA VALENCIANA DEMANDA A L’ADMINISTRACIÓ PER  L’INCOMPLIMENT DE LES LÍNIES EN VALENCIÀ A SECUNDÀRIA.

“La situació de l’ensenyament en valencià a secundària és caòtic i desesperant per a les famílies, molts dels alumnes que volen estudiar en valencià no ho poden fer per manca d’oferta, i els que ho fan pateixen greus incompliments”. Amb aquesta declaració ha resumit Diego Gómez, president d’Escola Valenciana, la situació de l’ensenyament en valencià a secundària l’actualitat.

L’entitat cívica ha presentat este matí una sol·licitud d’iniciació de procediment administratiu adreçat al Conseller de Cultura, Educació i Esports Alejandro Font de Mora, per entendre que s’estan vulnerant els drets dels alumnes i dels pares en la qüestió concreta suscitada a l’IES COMARCAL al voltant de la llengua que ha de ser la vehícular de la classe i la dels materials escrits, principalment el llibre curricular, i els exàmens d’ESO del PEV (Programa d’Ensenyament en Valencià) de física i Química. 

La DPP (Disseny Particular del Programa) del centre estableix un PEV a Tercer d’ESO per el qual l’assignatura en qüestió ha d’impartir-se en valencià, amb llibre en valencià i exàmens en valencià. Aquesta DPP fou aprovada pel Consell Escolar i per la pròpia Conselleria. Malgrat això, la conselleria alhora de proveir d’un funcionari la plaça docent a cobrir, envià un professor sense capacitació lingüística, que, a més a més, empra un llibre en castellà, fa els exàmens en castellà, i es nega a donar materials en valencià.

Federacio Escola Valenciana entén que s’està vulnerant el Nou Estatut de la CCVV al seu article sisè, així com la Llei d’Ús i Ensenyament, article 23.1. La Conselleria incompleix la seua pròpia normativa, desatén la voluntat dels pares i mares expressada al consell escolar i ignora la DPP del centre, proveint una plaça per a valencià d’un funcionari no qualificat. És aquesta contradicció la que es denúncia: s’aprova una DPP, però alhora de posar-la en pràctica, la manca d’interés i de previsió de  l’Administració per a proveir una plaça amb el professorat escaient, té com a conseqüència que els alumnes no pugen rebre les seues classes en valencià i que la pròpia DPP no es complisca.

Posteriorment a la presentació de la demanda administrativa, membres de l’AMPA i alumnes de l’IES Comarcal, la presidenta de FAPA-València i membres d’Escola Valenciana encapçalats pel seu president, Diego Gómez, s’han concentrat a la porta de la Conselleria en mesura de protesta i han atès als mitjans de comunicació. 

L’inici de procediment administratiu arriba després d’altres accions. En primer lloc es va fer arribar una notificació a la direcció i consell escolar,  posteriorment es va fer arribar a la inspecció i direcció territorial i també al síndic de Greuges. Les respostes per part de la direcció territorial, en nom del director general Josep Vicent Felip i Monlleó, han estat qualificades per pares i alumnes com “cíniques” i “en contra del Dret” i per aquest motiu han sol·licitat la representació legal d’Escola Valenciana. El sr Felip afirma en el seu escrit (document adjunt en el dossier) que el DPP  “ha d’adaptar-se a la realitat lingüística del centre”, i que aquest és un fet “puntual” i per tant convida a la resignació d’alumnes i pares per ser un fet “transitori”. Alhora el màxim representant d’ensenyament per sota el Conseller Font de Mora afirma que “a classe no és necessari tindre un determinat llibre de text, fet que assegura que no impedirà seguir amb normalitat les classes”. Els pares i alumnes asseguren que “tots els exercicis  que es fan són del llibre, i per tant, els que no tenen llibre estan en inferioritat de condicions”. A més, els pares i alumnes reiteren que “els exàmens es fan en castellà i tota la informació que es dóna sobre la matèria és en castellà”. 
En tant el fet d’adaptar-se a la realitat lingüística del centre els pares i alumnes  afegeixen que “la conselleria és la que accepta el DPP i a la vegada qui adjudica el professorat i a l’hora de fer-ho és ella la que ha de tenir en compte les necessitats de l’institut. Enviar a un professor que no està qualificat per a donar classes en valencià quan de la seua àrea docent sols hi ha un grup amb tres hores setmanals programat en castellà és una manera de no garantir l’ensenyament en valencià”. 
 
Després d’encetar el procediment administratiu, la Conselleria disposa ara de tres mesos per pronunciar-se. De no fer-ho es produiria un cas de silenci administratiu, pel que s’invocaria a un jutge. 

La demanada administrativa d’Escola Valenciana –sense precedents- obligarà a Conselleria a dictar un aute, i assenta un precedent  per a futurs casos. 

Incompliment de la Llei d’Ús i Ensenyament del Valencià: un cas generalitzat al País Valencià

La situació de l’IES Comarcal no és una excepció al País Valencià, sinó que és una situació generalitzada. Les famílies i alumnes que trien l’ensenyament en valencià a secundària veuen vulnerats el seus drets, ja que en la gran majoria de centres valencians no es respecta el funcionament dels programes d’Ensenyament en Valencià. Aquest fet és degut majoritàriament a la no catalogació de lloc de treball a secundària, és a dir, que quan a un professor se li adjudica la plaça, encara que siga de línia en valencià, no se li demana capacitació de valencià. Tot i les constants peticions de la comunitat educativa, la Conselleria d’Educació es nega a exigir aquest coneixement del valencià i la conseqüència és que més del 35% del professorat arriba als instituts sense reunir les condicions necessàries per donar classe a la línia. 

D’altra banda, Escola Valenciana també ha denunciat una manca d’oferta alarmant d’ensenyament en valencià als instituts. En aquest sentit les dades són també significatives. Escola Valenciana estima que més de 75.000 alumnes que iniciaren els seus estudis en valencià en infantil-primària no tenen continuïtat a l’etapa de secundària. Això implica que més d’un 60% dels alumnes que estudien valencià en les anteriors etapes veuen retallats els seus drets a realitzar ensenyament en valencià a l’institut. 

Escola Valenciana també ha denunciat “la greu falta de promoció,  protecció i planificació de l’ensenyament en valencià”. Segons han explicat a la roda de premsa, des de 1995 el Govern Valencià ha anat reduint progressivament  el pressupost a la promoció del valencià, alhora que també han retirar totes les ajudes a les Trobades d’Escoles en Valencià, l’esdeveniment més important en la promoció de l’ensenyament en valencià.  

La manca de promoció afecta a tots els nivells. Un exemple és l’alarmant situació de la figura dels assessors tècnics de valencià, que depen de la Direcció General d’Ensenyament. Segons ha denunciat Diego Gómez “la Consellera situa a assessors políticament afins i als que no responen a aquest perfil polític o se’ls substitueix o se’ls margina”. A més, l’entitat cívica denuncia que hi ha comarques es troben a l’actualitat sense assessors de valencià, com ara és el cas de la comarca del Camp de Túria, els del districtes 15,16 i 17. de València o el Racó d’Ademús.  (aquest fet es pot comprovar a la web http://www.cult.gva.es/sedev/ )

A la roda de premsa, s’ha fet al·lusió a la manca de promoció i producció de materials educatiu en valencià. Els mestres i professors valencians tenen dificultats pel que fa als recursos en la nostra llengua. Un cop més secundària s’emporta la pitjor part, on actualment no existeix material multimèdia en la nostra llengua. 

Des de l’entitat cívica s’ha recordat que el problema és “més greu a secundària però en infantil i primària continua vigent, cal recordar que encara després de 23 anys de la LUEV, només u de cada quatre xiquets i xiquetes s’ensenyen a llegir i escriure en valencià,  quan els mateixos estudis de la Conselleria (IVAQE) conclouen que els programes d’ensenyament en valencià són “els òptims”.  

Aquesta situació contrasta amb el que marca la Llei d’Ús i Promoció del Valencia així com l’Estatut d’Autonomia. 

Si el punt sisé de l’Estatut parla de “dret a estudiar en valencià” la LUEV estableix ja en el preàmbul que “la Generalitat garantirà l’ús normal i oficial d’ambdues llengües, i adoptarà les mesures necessàries per tal d’assegurar-ne el coneixement”. Així mateix, també en el preàmbul s’especifica que “el professorat haurà de conèixer ambdues llengües en nivells d’igualtat”.

En concret, és l’article 23.1 qui ampara la denúncia administrativa d’Escola Valenciana: “Atesa la cooficialitat del valencià i castellà, els professors han de conèixer les dues llengües”. També l’article 29 de la mateixa norma exposa que “el Consell de la Generalitat Valenciana a propiciarà l’ensenyament del valencià als funcionaris i empleats públics dependents d’aquesta...”